Universal Pictures pristato
Galbūt jūs manęs nepažįstate. Aš Didysis Enosas Burdetė.
O tai mano sūnus Mažasis Enosas.
Jeigu išrinksite Enosą Burdetę į gubernatoriaus postą Ostine...
Ar tai tikrai tai, ką matau?
Jei tai ne Džonas Koenas, tuomet aš Nerealusis Halkas.
Atidaryt apačią.
Meskit bombas!
Tėti, šis cirkas turi baigtis.
Ar žinojai,
kad tu mano saulės spindulėlis?
Paklausė ji meiliai ir švelniai.
Jei aš išleisčiau keliais milijonais daugiau, aš laisvai laimėčiau rinkimus.
Tiesa. Per pastarąjį rėmėjų pokylį gavote vos 80 dolerių.
Aš juk pakviečiau Statler Brothers.
Ar pasiruošęs, sūnau?
Niekas nedrįs apdrėbti mėšlu Burdečių ir likti nenubaustas.
Sakau tau. Kai tik mane išrinks gubernatoriumi,
aš išleisiu įstatymą, kuris neleis tokiems mulkiams kaip jie
negalėtų skraidyti virš žmonių sklypų.
Purškiam, vyruti, purškiam!
Prakeikimas!
Enosai Burdete, tavo storas užpakalis nešildys gubernatoriaus kėdės,
net jei man tektų išleisti visus pinigus iki paskutinio cento.
Teksaso valstija.
Kandidatai į Teksaso gubernatoriaus postą?
Kodėl jums nepabandžius rasti savo lygio darbą?
Jei man teiktų rinktis, aš geriau pasirinkčiau vieną iš tų Dalaso šokėjų
nei vieną iš jūsų,
mulkiai!
O dabar dinkite iš mano kabineto!
Kas skambina?
Tai Silisbis, gubernatoriau.
Silisbi, jau sakiau anksčiau ir pasakysiu dar kartą.
Važiuok į Pier gatvę 23 Majamyje.
Paimk dėžę su numeriu 1444 ir pristatyk ją su jos turiniu
į Nacionalinę Respublikonų konvenciją Dalase per devynias dienas.
Ne, kvaily, per devynias dienas! Devynias!
Ta dėžė yra mano dovana respublikonų partijai.
Jei nepristatysi laiku, iš tavęs liks tik šlapia vieta.
Atvežk dėžę su numeriu 1444.
- Sūnau, ateik. Eime, sūnau. - Kur einame, tėti? Ir kodėl?
Mes pateksime į gubernatoriaus postą per Majamį.
RASTAR/MORT ENGELBERG kino studija
Burtas Reinoldsas
Džekis Glysonas
Džeris Rydas
Domas Deluizas
ir Selė Fyld filme
- ŠERIFAS IR BANDITAS 2 -
Fredai, suprantu, kad tu jaudiniesi,
tačiau jei sugebėsi atsilaikyti be mėsainių dar vieną ratą,
mes abu praturtėsime 20 tūkst. dolerių!
Iki finišo liko dar vienas ratas.
Jau artėja prie finišo tiesiosios.
Tik pažiūrėkit.
Vilkikas sumaitotas, tačiau jo vairuotojas sveikas.
Regis, kad jis sveikas.
Didysis Aironas artėja prie finišo.
Generolas Džimis išsiveržė į priekį.
Visi važiuoja išsirikiavę ir artėja prie finišo.
ir nugalėtoju tampa Kledusas Besmegenis.
Fredai, ar esi kada matęs tokio dydžio čekį? Aš padarysiu tau veido patempimo operaciją.
Besmegeni, ar gali skirti mums minutėlę?
Draugai, susipažinkite su Didžiuoju ir Mažuoju Mulkiais.
Atsargiau, Besmegeni. Mums, Burdetėms, nepatinka,
kai teršiama mūsų pavardė.
Atleiskite. Maniau, kad jūs ir taip jau užteršėte savo pavardę.
Besmegeni, mes atėjome čia ne ginčytis.
Jis protingesnis nei atrodo, ar ne?
Klausyk, mes turime pasiūlymą. Mes ieškome Bandito.
Tai ir maniau, kad jo ieškote.
Ar žinai, kur jis?
Priklauso nuo to, kaip labai kažkam jo reikia.
- Mums labai jo reikia. - Tas labai priklauso nuo pinigų sumos.
100 tūkst. JAV dolerių?
Ką norite sužinoti? Jo telefono ar MasterCharge kortelės numerį, o gal jo apatinių spalvą?
Aš galėčiau...
Tau nereikia mano nuotraukos. Galime dabar pat važiuoti pas mane.
Tai tik laiko švaistymas, Besmegeni.
Ar nori daugintis, ar nori išklausyti mano pasiūlymą?
Atveskite Fredą ir paimkite viską, kas atrodytų gražiai fone.
Ačiū, kad užsukote ir sugadinote mano šlovės akimirką.
Ar tu nori pinigų, ar šlovės?
Norėčiau abiejų dalykų, tačiau turiu problemėlę.
Leisk spėsiu. Tu nežinai, kur Banditas, tiesa?
Jis atspėjo. Taip, man užtemo protas.
Leisk krestėlsiu tavo atmintį.
200 tūkst. dolerių?
Na, debesys jau šiek tiek sklaidosi.
- 200 tūkst. dolerių. Paskutinis pasiūlymas. - Nepatikėsite, tačiau staiga aš prisiminiau.
Štai ką reiks padaryti. Nuvažiuosit į Majamį, paimsite siuntinį
ir pristatysite jį Teksaso gubernatoriui.
- Teksaso gubernatoriui? - Taip.
Visiškai teisėta.
- O tu Viltas Čemberlenas... - Tiesa.
Visas šis reikalas legalus. Aš prisiekiu savo reputacija.
Jo taip pat.
- Taip. Dabar tai tikrai jaučiuosi užtikrintas. - Mus neramina tik vienas dalykas.
Mes girdėjome, kad Banditas pradėjo gerti.
Mes girdėjome, kad jis gyvena kažkokioje skylėje.
Žinot ką, vyručiai? Šiuo metu jis yra geresnės formos
nei kada buvo. Patikėkit manimi.
Bo.
Bo, kaip tu?
Kledusai, tu išaugai.
Taip, o tu dar labiau apsvaigai. Ši vieta tikra skylė.
- Nori atsisėsti? Sėsk ten. - Nagi, Bo.
Kas tau užėjo? Kelkis.
- Ar tai tu, Kledusai? - Taip, tai aš.
- Tu numetei mano laikrodį. - Žinau. Eime.
Sėskis.
- Tu atėjai visai ne laiku. - Klausyk.
Aš uždirbsiu mums krūvą pinigų. 200 tūkst. dolerių.
200 tūkst. dolerių.
Už durų stovi Mažasis ir Didysis Enosai. Jie turi 200 tūkst. dolerių.
Man reikia, kad tu neišsijungtum tris minutes. Ar sugebėsi...
To užteks. Eime.
Eime. 200 tūkst. dolerių.
Tačiau turi neišsijungti tris minutes. Man reikia tik to.
Ar nori mano atvaizdo? Tik 50 centų.
- Galiu duoti už dyką. - Sveiki.
Draugai. Ne. Grįžk atgal.
Kai ateisime, leisk kalbėti man.
Gerai, draugai, užeikite.
Dabar jis medituoja. Nelabai nori kalbėtis.
Nedrįsk atsisakyti, Bandite. Tai puikus pasiūlymas.
200 tūkst. dolerių vien už siuntinio pervežimą iš Floridos į Dalasą.
Aš ir sakiau, kad duosiu 200 tūkst. dolerių.
Nemanau, kad jam tai įdomu.
- Ko jam reikia, kad jis mūsų klausytų? - Kitokių priemonių.
Kiek tada tu nori?
Keturi. 400 tūkst. dolerių.
Gerai. Ar susitarėme?
Tuoj jo patikrinsiu.
- Jis sutinka. - Gerai. Gali nesikelti, Bandite.
Dabar turiu eiti. Susitiksime Teksase.
- Štai dėžės numeris. - Minutėlę.
Jis nori pasakyti dar kažką.
Gerai.
Jei dabar jis negaus bent pusę sumos, jis gali labai supykti.
Duok jam pinigus, Mažasis Enosai.
Norėčiau aš bent kartelį iškarti jam kailį.
Nagi. Eime.
Jam jau seniai reikia kaip reikiant išperti kailį.
Tik pažiūrėk.
Mes galime įkurti banką.
Tiek pinigų aš dar niekada nemačiau.
Tu verki. Mes juk turime pinigus. Kodėl tu verki?
Aš galvojau apie Varlytę.
Aš tikrai norėjau, kad judviem būtų kažkas išėję.
Aš pasiruošęs.
Tik nesuplėšyk pinigų.
Man nieko nereikia!
Gerai.
Manai, aš nepasiruošęs, brolau? Stebėk.
Tėti, eime. Pavėluosi į mano vestuves.
Kalės vaikas.
- Labas rytas, šerife. - Labas rytas, panele.
Tikriausiai jūs labai didžiuojatės savo sūnumi.
Leiskite kai ką pasakyti.
Jaunėlis visiškas mulkis.
Įsivaizduokit - jis bando vesti tą merginą jau antrą kartą.
Jei Jaunėlis atsikelia ryte,
užsiriša batų raištelius ir nusilengvina, tuomet...
- aš nesididžiuoju, o nustembu. - Suprantu.
Aš nežinojau, kad jis ir vėl veda tą pačią merginą.
Ta vargšė mergaitė buvo pagrobta,
nuvežta nežinia kur to gražuolio Bandito.
Šerife, ar tai jūs radijas?
Ne, tai ne radijas. Tai mano hemoglobino matuoklis.
Šį aparatą ir pratimą
sugalvojo pora Tibeto vienuolių.
Dabar jie gyvena Niujorke.
Man pasisekė, kad pamačiau tą skelbimą Screw žurnale.
Tad aš užsakiau jį. Kainavo tik 19.95 dolerius.
Nuostabu, Šerife. Manau, kad tai jums padeda
susitvarkyti su tuo, kad jūsų sūnaus būsimoji
pabėgo su tuo nuostabiu ir gražiu Banditu.
Tėti?
Eime. Tu pavėluosi.
Kalės vaikas.
Mieli mano draugai, šiandien jūs atėjote į bažnyčią tam,
kad Viešpats užtvirtintų ir sustiprintų jūsų meilę.
Atleiskite.
Klausau.
Pone, juk tai vestuvės.
Gerai. Minutėlę.
Regis, kad skambina nuotakai. Iš toli.
Kere?
Tai tau.
Jaunėli, nemanau, kad dabar turėčiau atsiliepti.
Turi atsiliepti. Juk skambina iš toli.
Tiesa.
Klausau.
Taip.
Kledusai, labas. Kaip laikaisi?
Gerai.
Kledusai, dabar aš truputį užsiėmusi.
Kas bėdoje?
O, jis.
Taip, žinoma, kad prisimenu jį.
Padėti?
Kodėl turėčiau jam padėti?
Pasakyk gerą priežastį.
50000 dolerių? Tai gera priežastis.
Taip, gerai. Aš atvažiuosiu ten.
Jaunėli, ar tu myli mane?
- Žinoma, Kere. - Gerai.
Nes galbūt tu suprasi ir palauksi manęs.
Kai grįšiu, aš turėsiu pakankamai pinigų naujam melžimo aparatui, kurio tu norėjai.
Puiku! Galbūt kada nors nusipirksime ir karvę.
Tiesa.
Tik ne vėl.
Ir kurgi tu susiruošei?
Banditui manęs reikia.
Ir jums vertėtų pakrauti savo aparato bateriją.
Velnias! Maniau, kad turiu išvažiuoti kartu su ja.
Aš jau sakiau tai anksčiau
ir pasakysiu tai dar kartą.
Negali būti, kad tu mano sūnus.
Važiuoju namo ir išspardysiu tavo mamos užpakalį.
- Gerai, kur kitos skardinės? - Tu jau jas radai, drauguži.
Taip.
Ar nori žinot, ką manau apie tavo treniruočių programą?
- Šnipštas iš didžiosios Š. - Aš su kiekviena diena lieknėju.
Jei Didysis Enosas vežtų tą siuntinį mulais,
jis vis tiek aplenktų mus.
Jei man rankos truputį padrebėjo, tai tu iškart keli isteriją.
Truputį? Tavo rankos taip dreba,
kad galėtum įverti siūlą į siuvimo mašinėlės adatą jai dirbant.
Ačiū. Aš paimsiu.
Nesuprantu, kodėl jai paskambinai. Man jos nereikia.
Tau nieko nereikia, tačiau ji jau važiuoja.
Kodėl tu nepripažįsti, kad džiaugiesi, jog ji atvyksta?
Tau reikės pagalbos, kad atgautum formą
ir mes galėtume pradėti darbą.
Manau, kad jau užteks.
- Kiek padarei? - Vieną.
- Tu padarei vieną vakar. - Žinau, ir tai buvo gana skausminga.
Kaip manai, ar galėtum išspausti iš savo kūno dar vieną?
- Juk į kapą dėl to neatgulsi. - Galėčiau pabandyt.
O ji vis tiek man niekada nepadėjo.
Ką tik supratau, kodėl niekas nepirko mano albumo.
Aš pasirinkau ne tą muziką:
- Banditas dainuoja Koulo Porterio dainas. - Klausyk.
Jei manai, kad jai su tavimi buvo linksma, pažiūrėk į tai.
Ji turėjo stoti į eilę, kad pažiūrėti į tave.
Ji paliko mane, kai buvo sunku.
Palūkėk.
Kiek prisimenu, kai tik tau būdavo sunku,
viską sumaudavo didysis Bo ego.
Ar atsimeni, ką aš tau pasakiau? Jei kada prarasi tą merginą,
tu galų gale nusigersi ir tapsi buvusia super žvaigžde.
Ir kaskart tau pasirodant scenoje, rankoje laikysi skardinę alaus.
- Tai nesąmonė. - Tikrai?
Duok man tą skardinę.
Jei ir toliau gersi šį gėralą,
tau išaugs didžiulis alaus pilvas.
Žinai ką? Kai skros tavo sumautą kūną,
tavo kepenys atrodys kaip ilgą laiką nekeistas oro filtras.
Be to, vargu, ar mes rasime šešis draugus, kurie neštų tavo karstą.
Kažkas jį ten paliko.
Padėsiu atgal.
Bo, ji jau čia.
- Labas, Varlyte. - Labas, Bandite.
- Tu visa drebi. - Man šalta.
Maniau, kad tu jaudiniesi dėl to, kad ir vėl mane sutikai.
Man šalta.
Jau seniai tavęs nemačiau. Šešis ar septynis mėnesius.
Nežinau.
Regis, kad aštuonis mėnesius, keturias dienas ir šešias su puse valandos.
Po to, kai išsiskyrėme, kur tu dingai?
- Pradingau skradžiai žemę. - Tikrai?
Ir tada išvykau į Niujorką.
Aš ir vėl pradėjau šokti. Gavau darbą nuostabiame roko miuzikle.
Ar iš ten ir gavau šiuos drabužius?
- O kas su jais ne taip? - Nieko, jei dainuoji roko miuzikle.
Tavim dėta aš taip nesakyčiau. Atrodai kaip gėjus Kabaleras.
- Nesikivirčykime. - Aš irgi nenoriu kivirčytis.
Panele Varlyte, ar atsimeni mane?
Kledusai!
Tu senas kaulų rinkiny!
Dievulėliau, jis visai sulysęs.
Nejau esi mačiusi storą lenktyninį žirgą?
Ar žinai, kaip aš džiaugiuosi tave matydamas?
- Kas tai? - Kledusai, ar jam nepasakei?
Ne, Varlyte, aš pamiršau.
Aš vėl buvau prie altoriaus su Jaunėliu, kai tu man paskambinai.
Regis, kad tu laiko nešvaistei. Flirtavai ten su visais iš eilės,
po to, kai mes išsiskyrėme.
Tu flirtavai su visomis iš eilės iki mums išsiskiriant.
Vaikai, gal jau baigsite peštis?
Svarbiausia tai, kad mes vėl kartu, tiesa?
Taip, jis teisus.
Aš kai ką tau išaiškinsiu.
Nepaisant galimo artumo jausmo tarp mūsų
ir nostalgijos pojūčio,
aš esu čia tik dėl vienos vienintelės priežasties. Dėl pinigų.
Tad dabar mes grąžinsime tau formą.
Ji vis dar myli mane.
Velniai rautų. Tu jau galėtum dalyvauti Kentukio derbyje.
Keturiasdešimt aštuoni. Mums liko keturios dienos.
Keturiasdešimt devyni.
Penkiasdešimt.
Iki Teksaso toli.
Tu šaunuolis.
Jei dar pasitreniruosiu,
atrodysiu kaip Arnoldas Švarcnegeris.
Džiaugiuosi, kad mes išvyksime iš šitos skylės liukso numerio.
Nedidelė problemėlė. Aš neturiu ratų.
Aš vienintelis vyrukas, kuris sugebėjo pragerti TransAm.
Ar galėtum įsivaizduoti Rojų Rodžersą, parduodantį savo Trigerį už šešias skardines?
Ne.
- Manai, kad jis pasiruošęs, mama? - Manau, kad jis pasiruošęs.
- Mes turime tau staigmeną. - Kokią?
- Turime tau kai ką. - Taip. Tai didžiulė staigmena.
- Jei tik išeitum laukan... - Taip, eime laukan.
Mes turime kai ką tau parodyti. Eime.
Štai ir mūsų Trigeris.
Tau nereikėjo to daryti.
Graži, ar ne? Aš tai padariau ne vienas.
- Man truputį padėjo ji. - Ką tu padarei?
Aš iškeičiau Jaunėlio mašiną į šitą.
- Ši juoda mašina graži. - Taip pat ir brangi.
- Tačiau ji to verta. - Tiesa.
Tai kur sakei mums reikia važiuoti?
- O kaip manai, kur mums reikia važiuot? - Į Majamį.
Lažinuosi, kad tas šerifas negali patikėti, kad legendinis Banditas
važiuoja pagal visas taisykles.
Galbūt jis net nežino, kas tas legendinis Banditas.
Abejoju.
Aš greičiau įžymybė.
- Įžymybė? - Bandite!
Bandite, labas!
- Tokių merginų reikia saugotis. - Tikrai?
Jos prieina, prašo autografo.
O tada jos nori nuplėšti drabužius. Jos geidžia tavo kūno.
- Ar tu juokauji? - Ne, aš nejuokaučiau tokiais dalykais.
Tai visai nejuokinga, kai merginos nori nuplėšti drabužius.
Na, turbūt tau labai sunku.
- Kas sunku? - Būti žvaigžde.
Pasakysiu tau štai ką. Kartais jaučiuosi lyg pragare.
- Tikrai? - Taip.
Nežinau. Jautiesi lyg koks išsigimėlis.
Turbūt.
Aš čia pagalvojau
ir nusprendžiau, kad aš geriau paprašysiu autografo.
- Nei? - Nei plėšiu nuo tavęs drabužius.
Kodėl?
Aš jau mačiau tave be drabužių. Ar atsimeni?
Žinoma, prisimenu.
Nieko ypatingo nepamačiau.
Prisiekiu, kad aš sulaužysiu fotoaparatą iš to džiaugsmo.
Nuotrauka su legendiniu Banditu to verta.
- Bo, čia labai karšta. - Tuoj grįšiu, mieloji.
Neskubėk. Aš tave visiškai suprantu.
Palik vieną nuotrauką man,
įsidėsiu į piniginę. Ant matinio popieriaus su sutvirtintais kraštais.
Noriu įamžinti šią akimirką.
Nejudėkite. Sakykite sūris.
- Sūris. - Ačiū.
- Iki, mergytės. - Ačiū.
Negaliu patikėt.
- Iki. - Iki, Bandite!
- Labas. - Ko jums reikia?
Mes atvykome pasiimti dėžės. Ar turite dėžę su numeriu 1444?
Štai ji.
Tarp 1443
- ir 1445 numerio. - Gera vieta.
Jums reikės eiti iki pirmo pastato dešinėje
ir laikytis kairės.
- Pirma prieplauka kairėje. - Gerai.
- Kairėje. Po to eikite... - Pone?
Mes supratome. Kaip nors surasime. Ačiū.
Gerai. Palaukit, draugužiai.
Aš negaliu leisti paimti jums tos dėžės.
- Ką norite pasakyti? - Aš patikrinau įrašus
ir, regis, kad ta dėžė yra karantine trims savaitėms.
Karantine? Ar ji užkrėsta tymais, ar kas?
Tikriausiai juokaujate.
Apsauginiai niekada nejuokauja.
Minutėlę, pone. Leiskite kai ką jums paaiškinti.
Mes turime nuvežti tą dėžę į Teksasą per tris dienas.
- Velniai nematė, manau, kad galite paimti tą dėžę. - Puiku.
Tačiau turėsite palikti jos turinį čia trims savaitėms.
Kaip jau sakiau, ta dėžė yra karantine.
Bo, ar gali laikyti savo rankas prie savęs?
Paskubėkit. Greitai išauš.
Sėliname per sandėlį. Mes sėsime į kalėjimą.
- Aš grįžtu namo. - Įjunk prakeiktą žibintuvėlį.
- Aš neturiu jo. - Imk.
Duok jį man.
- Surask numerį. - Aš ne...
- Ar vagysčių metu visada būna taip linksma? - Surask dėžės numerį.
Ieškau. Nėra čia jokių numerių. Štai.
- 1442. - Puiku. Mes jau artėjame.
Eime.
Palūkėkit. 1445. Mes jau čia.
- Ji turėtų būti... - Štai ji.
- 1443. - Duok man.
1443. 1445.
- 1444 turėtų būti kažkur čia. - Bo?
- Kas? - Pašviesk štai ten.
1444.
Velnias.
Pasakykit, kodėl jie užrašė dėžės numerį
ant pastato sienos?
Na, tai ne siena, o dėžė.
Taip ir maniau, kad tai pasakysi.
Kaip mes ją patalpinsime į sunkvežimį?
- Ar matai, kokia ji didelė? - Taip.
Reikės didžiulio krovėjo.
Ir aš jo tikrai neieškosiu.
Enosas pasakė, kad dėžė tilps į sunkvežimį. Tas vyrukas tikras melagis.
- Laikyk žibintuvėlį. - Palaikyti žibintuvėlį?
Dėl Dievo meilės. Juk čia tik dėžė.
Šamu!
Pažiūrėkime, kas iš jo liko.
Tikriausiai susilaužė visus kaulus.
Bo?
Na, kaip pajodinėjai?
Ji mane numetė man nesitikint. Aš būčiau pajojęs ant jos ištisas 10 sekundžių.
Bo, tai buvo neįtikėtina. Tu išgelbėjai man gyvybę, Tai buvo visai nesavanaudiška.
Niekis. Aš pamačiau, kaip į tave bėga dramblys,
todėl šokau į priekį ir nustūmiau...
Dramblys susižalojo pėdą.
- Dramblys ką? - Atleiskit.
- Pažiūrėkit. Ji susižeidė koją. - O kam rūpi jos koja?
Aš juk galėjau nusisukti sprandą.
Mieloji.
- Tai tu dėl to kaltas. - Ne.
Taip.
Tai tik į koją įstrigusi rakštis.
Ramiau, mergyt.
- Argi jie ne graži pora? - Taip, graži.
Ji primena man mano tetą Šarlotę. Ir dvokia taip pat.
Nebūk toks grubus.
Šarlote, neklausyk, ką jis sako.
Kadangi tu laikai Šarlotę...
Aš nelaikau Šarlotės. Tai ji mane laiko.
Nesvarbu. Eime nuvesime ją
į sunkvežimį ir išvažiuosime. Jokių problemų.
Paleisk mane, Šarlote.
Ačiū.
- Atidaryk duris, Kledusai. - Gerai. Pažiūrėkim.
Aš irgi einu. Aš eisiu gale.
Eime, eime.
Nagi. Eime. Eime, Šarlote.
Eime.
Ramiai.
Pagalvokime.
Ar turi minčių?
Na?
Kai ką sugalvojau. Pasakysiu Šarlotei įlipti į sunkvežimį.
- Gerai. - Padaryk tai.
Šarlote, lipk į sunkvežimį.
Nagi.
Nagi. Lipk į savo namą. Šaunuolė.
O kaip mes ją iš ten ištrauksime?
Tiesiog liepsiu jai apsisukti.
Ar pasikalbėsi su ja dramblių kalba?
Šarlote, apsisuk. Nagi.
Apsisuk, mažyte. Nagi. Taip.
Juk sakiau, kad sugebėsiu.
Sveikas, Biufordai.
Sveikas, gražusis kalės vaike.
Sveikas, Jaunėli.
- Labas, Kere. - Užsičiaupk, mulki.
Neraliuota beždžionė.
Kaip matai, Bandite,
rankose turiu ginklą.
- Ką ten turite? - Nebūk gudras, Bandite.
Jei tik pajudėsi, aš padarysiu skylę
tarp tų gražių rudų akių.
Nemanau, kad jūs sugebėsite pataikyti.
Gal juokauji?
Ar žinai, kad kažkada
aš laimėjau pirmą vietą šaulių turnyre?
Aš jumis netikiu!
Ar matai tas lempas?
Stebėk.
Puikiai šaudote.
Tačiau labiau patikėčiau jumis,
jei pataikytumėte į štai tą vėtrungę.
Tai sugebėtų ir vaikas.
Turiu pripažinti, kad tai buvo puikus šūvis.
Tačiau juk taikiniai nejudėjo. Tad...
Jam liko tik dvi kulkos. Duok butelius.
Duok savo ginklą, Jaunėli.
Aš mesiu porą butelių, o tu pabandyk pataikyti.
Mes susidėjome su bepročiu. Ar žinojai tai?
Ar dabar tu įsitikinęs?
Aš įsitikinęs, kad jums baigėsi kulkos. Iki.
Duok savo ginklą.
Laikykis, Fredai. Važiuojam.
Kodėl tavo ginklas neužtaisytas?
Kai užtaisau ginklą kulkomis, jis pasidaro pernelyg sunkus, tėti.
Velniai jus visus!
Ir tave, ir tuos prakeiktus vienuolius.
Ar matai jį kur nors?
Ne, tačiau jis neišvengiamai bus čia kaip mirtis ir mokesčiai.
Jis nepaspruko nuo manęs. Aš leidau jam pabėgti.
Aš su juo žaidžiu,
kaip katė žaidžia su pele.
Pelė bėga čia, aš ją čiumpu su letena.
Pelė bėga štai ten, aš ją čiumpu su letena.
Ir tada aš ją galutinai pritvoju.
- Tu Banditas, tiesa? - Taip.
Tu šiek tiek per anksti. Šiandien tik treniruotė.
Rungtynės bus tik rytoj.
Mes didžiuliai gerbėjai. Norėjome užimti vietas iš anksto. Ar tu žaidi Delfinų komandoje?
Ne. Aš žaidžiu čempionų Pitsburgo Stylers komandoje.
- Ar Bredšou su jumis? - Žinoma.
Treneris visada su mumis.
Labai ačiū.
- Sveiki. Bandite, Varlyte. - Labas, Teri.
- Man reikia paslaugos. - Sakyk, ko reikia.
- Ar dar turi rančą Šreveporte? - Žinoma.
Tuomet turėtum žinoti, kas jis toks.
Biufordas T. Džastisas.
- Ar gali užlaikyti jį kuriam laikui? - Su malonumu.
- Džo? - Ką?
Blokuok tą mašiną.
- Ačiū, Teri. - Lieki man skolingas, Bandite.
Traukis iš kelio, kalės vaike,
arba aš įkišiu vėliavėlę į tavo užpakalį!
Nejaugi?
- Tėti, tai juk... - Nutilk.
Aš žinau, kaip su jais elgtis.
Jei nepasitrauksi iš kelio, aš tave pervažiuosiu.
Tai jau buvo bandyta.
Tačiau jūsų galimybė labai maža.
Jis mėgsta juokauti.
Didelis, tačiau kvailas per visą pilvą.
Aš nuo pat pradžių žinojau, kad tai nutiks.
Besmegeni, ar tu ten, brolau?
Veidrodėliuose tuščia...
bake irgi.
Jei nesustosime ir neprisipilsime kuro,
mes turėsime krūvą bėdų.
Ką manai?
Jei jau sakai, kad tau baigėsi kuras, tuomet mums tikrai nekas.
Kodėl nepripylei kuro anksčiau?
- Ar matai tai, ką matau aš? - Taip.
Jėzau, kas tai?
Galiu jį pervažiuoti. Padaryčiau tau rankinuką iš aligatoriaus odos.
Man nereikia jo.
- O gal diržą? - Ne.
- Batus? - Ne.
Sveikutis.
Ar tu visada taip užsiėmęs?
Taip.
Praeitą balandį vienu metu atvažiavo net trys mašinos.
- Juokauji? - Ne.
Todėl, kad tai buvo velykinis savaitgalis. Per šventes visada atvažiuoja daugiau.
Matau, kad verslas pas tave tiesiog verda.
Ši vieta primena man vieną vietelę Teksase - Deno Hamburgeriai.
- Ar kada girdėjai apie ją? - Gana skiesti nesąmones. Prie reikalo.
- Aš neturiu visos dienos. - Gerai.
Ar turi dyzelio?
Jei turėčiau dar šiek tiek daugiau kuro, mane priimti į OPEC.
Leisiu tau grįžti prie darbo.
- Tikriausiai turėsiu pripilti pats. - Žinoma, jei tik reikia.
Besmegeni,
tu tuo nepatikėsi.
Greitai pamatysi ženklą:
Dyzelinis kuras. Paskutinė galimybė. Pasukite į kairę.
Supratau. Jau ieškau ženklo.
Be to, reiktų patikrinti mūsų keleivę.
Kažkaip ten tylu. Galbūt jai kas ne taip.
Supratai?
- Taip. Ji tikrai nesveikuoja. - Kaip Šarlotė.
Aš nelabai neišmanau apie dramblius, tačiau su ja tikrai kažkas ne taip.
- Ir kur mums rasti veterinarą? - Čia jo tikrai nebus.
Ar tualetas užimtas?
- O iš kur jis žino, kad ji serga? - Tikriausiai palietę jos nosį.
Tai ne nosis, o visas straublys.
Ir ką jūs darytumėt be Besmegenio?
O kas?
- Ar matėt tą greitąją? - Na ir?
- Greitojoje, panele, Kere... - buvo veterinaras.
Ne, jis daktaras. Tačiau galbūt jis sutiks apžiūrėti Šarlotę.
- Ar supranti, ką tai reiškia? - Suprantu, suprantu!
- Sveiki. - Buon giorno.
- Ar jūs daktaras? - Dar ne. Tačiau galbūt greit būsiu.
Turiu žalią kortą. Mano licencija tvarkoma.
Salute! A la bella donna.
Ar jūs italas?
Aš esu daktaras Frederikas Karlučis. Tačiau jūs galite mane vadinti daktaru.
Nesikelkite.
Pelkių karštinė.
Tai neužkrečiama.
Italijoje jos nėra.
Ar žinot, ką aš žinau apie pelkių karštinę?
Kas nutiko?
Ar galite ką pasakyti apie ligotas merginas?
Žinoma. Aš geriausias ginekologas Pompėjoje.
23 gyventojai.
Mūsų keleivė labai serga.
Ji mūsų sunkvežimyje. Ar galite ją apžiūrėti?
Na...
Suprantu, kad jūs valgote.
Aš tik...
Gerai. Mes būtume labai dėkingi.
Gerai. Pažiūrėsiu.
Nesikelkite.
- Eime. - Jūsų krepšys.
Daktare, kaip puiku, kad sutikote atsitraukti nuo pietų.
Jei kažkas susirgo, reikia nustot valgyt.
Tai Hipokrato priesaika.
Daktare, mes apie pacientę kai ko nepasakėme.
- Ji nėra normalaus dydžio pacientė. Ji... - Didelė.
Didelė? Dydis man nė motais. Kartą turėjau klientę Aną Mariją Teresą...
Ją vadinome dviejų tonų Tese...
Prašau!
- Atsiminkite Hipokrato priesaiką. - Hipokrato priesaika!
- Ji - mielas dramblys. - Labai mielas.
Ne, prašau.
Mamma mia! Jūs nejuokavote, kai sakėte, kad ji didelė.
Ji tikrai didesnė už dviejų tonų Tesę.
Reiktų patikrinti temperatūrą, tačiau man šio termometro dar prireiks.
Ji gražuolė. Kokia ji nuostabi!
- Ar jūs jai padėsite? - Ne!
Aš juk sakiau. Aš nesu dramblių gydytojas.
Aš esu vyriausiasis ginekologas Pompėjoje.
Ji turi iltis.
Taigi
išrašykime jai 800 mg aspirino. Paskambinkite ryte.
Daktare, padėkite jai nors kuo nors.
Ne, aš negaliu. Aš norėčiau, tačiau aš dirbu.
Mano greitoji!
Palauk! Bobai!
Dieve, Bobai! Palauk manęs!
Kalės... Aš juk pelkėje.
Bobai!
Klausykite, draugužiai, ar galėčiau važiuoti kartu su jumis?
- Žinoma. - Labai ačiū. Ar jūs vykstate į Majamį?
Panašiai. Mes važiuosime aplink.
Aplink. Puiku!
- Aš prižiūrėsiu... - Šarlotė.
Šarlotę. Taip.
Padėk jam įlipti.
Ačiū.
Paimsiu jūsų krepšį.
Jei nebūtume sutikę, man būtų teikę likti čia...
Šaunuolė. Į namelį, Šarlote. Į namelį.
Štai taip. Į namelį.
- Ir man į namelį? - Į namelį.
Gerai. Aš lipsiu.
O čia tamsoka.
Daktare, dešinėje yra mažas jungtukas.
Gerai.
Dabar mes turime daktarą, tad laikas važiuoti.
Vieną dieną aš apie tave parašysiu knygą.
Atsimerk.
Gerai. Gerai.
Tėti, pažiūrėk į tą bjaurų aligatorių.
Jis priminė man, kad šįvakar turiu paskambinti tavo mamai.
Tėti, man patinka ši vieta. Aligatoriai, gyvatės...
Kodėl mums nepersikrausčius čia?
- Pats ir kraustykis. - Ne, tėti. Aš nepaliksiu savo namų.
Aš tai pažadu.
Daugiau niekada taip negrasink savo tėčiui.
Kas tai, tėti?
Tai tikriausia viena iš tų naujų japoniškų sportinių automobilių.
- Sveiki. - Pelkių karštligė!
Pelkių karštligė!
Pelkių karštligė?
Nežinau, kur tai. Aš ne vietinis.
Padėkit!
Jei aš negaudyčiau Bandito, tai aš būtinai suimčiau tą mulkį ir jo Sukiakio dviratį
už tai, kad važiuoja ne ta puse.
Kaip laikaisi, Bandite?
Ar girdi mane, brolau?
Taip, Besmegeni. Sakyk, kas yra.
Pažiūrėk ir pasakyk, ką matai už sunkvežimio.
Velnias! Tas kalės vaikas turbūt niekada nesiduos.
Taip. Jei nori gaut truputį adrenalino,
Pažiūrėk už savęs. Didysis buldogas Džo Klekas už tavęs.
Ar ne, Džo?
Sveikas, Džo!
Sveikas, Bandite.
Paliksiu tai jums, Besmegeni. Mes susitvarkysime.
Supratau. Didysis buldoge, ruoškis.
Supratau. Aš pasiruošęs.
Užlaikyk tą apygardos farą, esantį už tavęs.
Supratau.
Tai Banditas.
Prakeiktas mulkis.
- Dink iš kelio! - Ar kalbate su manimi?
Taip, aš kalbu su tavimi.
Pažiūrėsiu, ar išeis įvažiuoti.
Minutėlę! Stok!
Minutėlę!
Jei dar kartą tai padarysi, aš suplėšysiu tave
į gabaliukus.
Jūsų ženkliukas kreivas, pone.
Labai ačiū.
Kas jis, tėti?
Nežinau, tačiau cirkas atvažiavo į miestą.
Laikykis, Jaunėli.
- Tėti, tiltas. - Aš spėsiu.
- Aš bandžiau tai tau pasakyti, tėti. - Užsičiaupk.
- Lipk lauk ir pastumk. - Tėti, aš...
Išlipk ir pastumk.
Gerai, tačiau...
Regis, kad mums reikia priimti sprendimą.
Taip, tiesa.
- Herbas viršun, skaičius apačion. - Gerai.
Tu laimėjai.
Pažiūrėk. Misisipėje irgi mane dievina.
Labas.
Besmegeni, ar girdi?
- Kaip sekasi Šarlotei? - Jai viskas gerai.
O štai su daktaru galbūt ir nelabai. Turbūt ji jį prispaudė. Kaip manai?
- Tai ką pasakysi? - Sustokime čia.
Juk lesti pailsėti daktarui kas 1500 kilometrų nieko bloga, ar ne?
Bijau, kad mes priprasime vežioti daktarus priekaboje.
- Tu važiuoji kaip pašėlęs! - Ar Šarlotė sveika?
Jai viskas gerai, o man reikia gryno oro.
Leiskite pailsėti.
- Kur mes? - Pakeliui į Teksasą.
Teksasą? Ar tai netoli Majamio?
- Jos nosis šalta. - Tai labai arti Majamio.
Puiku, nes man reikia į Majamį.
Suprantat? Aš ten turiu daug pacientų. Aš nesu tikras daktaras.
Tačiau aš operuoju šen bei ten.
Manęs reikia daugybei ligonių.
Būtų negerai, jei aš išvykčiau, nes aplink daug pelkės karštligės atvejų,
daug kam pasireiškė bėrimai ir panašiai.
Jiems manęs reikia. Tačiau jie gali ir palaukti. Nesijaudinkite.
Atleisk. Ramiai.
Aš ją apžiūrėsiu, tačiau ją reikia išvesti iš sunkvežimio.
Mes ją paliksime ten. Apžiūrėkite ją, kol mes važiuosime.
Ne, tai negerai. Jai neužtenka vietos.
- Jūs nesuprantate. Mes skubame. - Bo, ji juk gyvas sutvėrimas!
Tiesa. Iš jos mums bus mažai naudos, jei ją į Teksasą atvešime negyvą.
Gerai. Aš ją išvesiu.
Atleiskite.
Besmegenis bent turi širdį. Rūpinasi ir kitais, o ne vien tik savimi.
Bent jau tu ant manęs nepyksti. Eime, mieloji.
Tėti, man reikia nusilengvinti.
- Pakentėk. Aš užsiėmęs. - Tėti, tačiau man labai reikia.
Tu visai kaip tavo motina.
Ji negali nuvažiuoti net keleto kilometrų neišlipusi nusilengvinti.
Lipk. Ir geriau paskubėk.
Ką manote?
Jai kažkas ne taip.
Pažiūrėkime, kas jos gerklėje. Išsižiok. Sakyk Aaaa.
Dėl Dievo meilės.
- Kas nutiko? - Mano žiedas! Jėzau!
Man reikės štai tokio dydžio liežuvio spaustuko.
Tėti?
Užstrigo užtrauktukas.
Lipk į automobilį, Jaunėli.
- Tėti, juk man užstrigo užtrauktukas. - Lipk į mašiną, Jaunėli!
- Tėti, mano špokinyčia vis dar atidaryta. - Leisk kai ką tau pasakyt, Jaunėli.
Jei dar kartą taip mane sugėdinsi,
aš pasiimsiu kirvį
ir tau niekada nereikės jaudintis dėl užstrigusio užtrauktuko.
Jis myli mane. Jis myli save.
- Jis myli mane. - Labas.
Nupirkau tau dovaną.
- Ar juokauji? - Ne.
- Ar ji sprogs mano rankose? - Ne. Tai mano plokštelė.
Mes išleidome tik 75, tačiau...
Norėčiau, kad tu turėtum vieną iš jų.
Turbūt matei juos KMart parduotuvėje.
Juos duodavo visiems, kas pirko už daugiau nei 25 centus.
- Aš dar turiu 74 plokšteles. - Manau, kad ji atspindi tave.
Vietoje to, kad dainuoti: aš visus myliu,
tu dainuoji: padarykime ką nors bjauraus.
Žiauriai tu kalbi.
Taip, aš suprantu.
Kai aš šalia tavęs, man nepatinka, ką aš sakau.
Tikriausiai aš elgiuosi taip, kad tau nepatinka tai, ką sakai.
Tiesa.
Dieve. Kaip man nepatinka, kai aš kalbu nesąmones šalia tavęs.
Galbūt reiktų viską apgalvoti.
Varlyte, Bandite. Šarlotei bloga.
- Šarlotei bloga. Eime. - Palauk minutėlę.
Kartais atrodo, kad tu myli tą dramblį labiau nei mane.
Galvok taip ir toliau.
Daktare, kas nutiko Šarlotei? Ar ji sveika?
Manau, kad jūs labai apsidžiaugsite. Šarlotė sveika.
Tikiuosi bambino irgi sveikas.
- Kas? - Bambino. Vaikas.
- Ar jis pasakė vaikas? - Jis pasakė vaikas.
- Kodėl pasakėte vaikas? - Nes senjora Šarlotė nėščia.
- Turės mažą drambliuką. - Ne, gims didžiulis drambliukas.
- Kas tai padarė? - Į mane nežiūrėk.
Turbūt kitas dramblys.
- Suprantu. Tačiau kada? - Seniai.
- Kada ji gimdys? - Gali ir po kelių dienų, gali ir po kelių minučių.
Velnias! Ką mes dabar darysime?
Mes lauksime didžiulio gandro,
kuris atneš didžiulį drambliuką!
Juokinga...
- Amerikietiški juokeliai... - Tai nejuokinga.
Įvesime šį dramblį į sunkvežimį ir važiuosime į Dalasą.
- Bo, nereikia. - Ką?
Mes niekur nevesime Šarlotės.
Mieloji, tu nieko nesupranti.
Dalase mes surasime geriausią dramblių gydytoją. Ar aš ne teisus, Kledusai?
Paklauskime šito daktaro. Ką manote?
Ar mums reikia judinti Šarlotę, ar geriau ją palikti čia?
Pacientė turi likti vietoje mažiausiai 24 valandas.
- Ką? - Bent jau 12.
Vedu ją tuojau pat. Mums liko mažai laiko.
- Bo. - Ką?
Kas?
Dieve, aš taip tavęs ilgėjausi. Aš tavęs labai ilgėjausi.
Sunkoka prisipažinti, ką jauti, kai leki 170 km/h.
Galbūt praleistume naktį po žvaigždėmis?
- Nori pasakyt - tu ir aš? Vieni? - Taip.
Kas vyksta?
- Kas vyksta? - Manau, kad ji įsimylėjo.
Žinoma, storulės visada pamilsta Bo.
Ji pavydi. Nėščios moterys visada elgiasi keistai.
Ir ką man daryti?
Pasistenk jos nenuliūdinti. Ji turi būti rami.
Tegul ji būna rami.
Būk šalia, ramink ją. O vėliau, tu ir aš...
- Susitiksime vėliau. - Taip.
Vėliau. Susitiksime vėliau. Gerai.
Taip. Aš tavęs lauksiu. Tegul ji būna rami.
Šarlote, klausyk. Tarp mūsų nieko neišeis,
nes mes skirtingo dydžio.
Supranti?
Ką gi, Fredai...
Regis, kad šiandien mums sekasi.
Bandite, jau seniai nemačiau šerifų.
Regis, kad kelias švarus iki pat Luizianos.
- Ką pasakysi? - Pabelsk į medį.
Ar žinai, ką padarysiu su savo dalimi?
Miela.
Nuvešiu savo žmoną ir vaikus ten, kur jie seniai norėjo.
Nupirksiu bilietą į Havajus.
Besmegeni, ar tu taip myli savo šeimą?
Ar tu išprotėjai? Aš su jais juk nevažiuosiu.
Bandite.
Spėk, kas mane aplenkė ir artėja prie tavęs.
Sveikas, Biufodai.
Sveikas, didelis saldaini.
Spėk, kas važiuoja už tavęs ir beveik tave pasivijo?
Atspėjau, atspėjau, kas mane pasivijo.
O kalbant apie pasivijimus,
sužaiskime Sek paskui vadą, gerai?
Aš seksiu, tačiau tu man tikrai ne vadas.
Pradedam, storuli.
- Tėti, man patink žaisti Sek paskui vadą. - Užsičiaupk, mulki.
Nenoriu tau įgristi, tačiau tu ir vėl važiuoji ne ta kelio puse.
Pasuk kairėn, tėti.
Stokit! Palaukit.
Jums lengva sakyt.
Tiesiai, tėti.
Mes nedirbame.
Suk į dešinę, tėti.
Vajė. Amerikietiški kalneliai.
Pasuk į kairę, tėti.
- Dievinu aš tuos pramogų parkus. - Tu pats kaip pramogų parkas.
Pasuk į dešinę. Pravažiuosime.
- Kaip orgazmas. - Tačiau trunka jis neilgai.
Tai smūgis žemiau juosmens.
Pasuk į kairę, tėti.
Pasuk į dešinę, tėti. Mes pravažiuosime.
Begalvis briedis.
Iki, mažute.
Pone, aš esu šios...
šios netvarkos savininkas.
Ką nori man pasakyt? Aš vykdau persekiojimą.
Aš norėjau pasakyt tik vieną dalyką.
Mes nedirbame.
Sėskis į mašiną, Jaunėli. Mus apsupo nevispročiai.
Tiesa, šerife Džastisai.
Banditas ką tik įvažiavo į Luizianą.
Tai istorinė akimirka.
Aš iškviesiu pagalbą.
Aš paskambinsiu savo broliui Redžiui.
Taip pat paskambinsiu broliui Geilordui.
Jie jau 20 metų dirba policijoje.
Paskambink į Kvebeką, Kanadą.
- Į Kanadą? - Taip. Ji šiaurėje.
- Kiek tau skolingas? - 24 doleriai.
Ar galiu išrašyti čekį?
Juokauju. 24 doleriai, ar ne?
Prašau. 25 doleriai, grąžą pasilik.
- Ar galiu kai ko paklausti? - Žinoma.
Ar tik ne tu esi tas Banditas?
- Tas pats vienintelis. - Bandite.
Kadangi jau atvykai į mano kuklią degalinę,
- aš norėčiau kai ką pasakyti. - Pirmyn.
Jei aš sudarinėčiau didžiausių 20 amžiaus mulkių sąrašą,
tu atsidurtum jo penketuke.
- Minutėlę. - Bo, net ir Bembis turi priešų. Eime.
Paklausyk! Aš esu Amerikos tautos didvyris.
Paklausinėk mano gerbėjų. Mane pažinti reiškia mane mėgti.
Aš nusprendžiau pakeisti savo sąrašą.
- Tikrai? - Tu esi sąrašo dvejetuke.
Ar nenorėtum mano plakato?
Ten aš kartu su savo TransAm šalia pasaulio prekybos centro.
Atstok! Aš užsiėmęs.
Velniai rautų! Aš vienas iš labiausiai mėgiamų Amerikos herojų.
Nešdinkis iš čia, mulki.
Paklausyk manęs. Mane visi mėgsta: vaikai, tėvai. Visi!
Išeik iš ten ir pasakyk, kad ir tu mane mėgsti arba aš išspardysiu tau užpakalį.
Atleiskite. Sveiki. Kaip jūs? Malonu jus matyti.
Gerai pagalvok. Tu juk ne beisbolo žaidėjas.
- Žmogus turi teisę į savo nuomonę. - Kuo jis save laiko?
Turėtum to paklausti savęs. Geros dienos.
Juk sakau tau - mane mėgsta!
- Kas nutiko? - Turime bėdų. Pasikalbėk su daktaru.
Kas nutiko, daktare?
Ji negali niekur važiuoti. Regis, kad jai teks padirbėti.
- Galbūt reiktų ją pakelti? - Būtent. Tai ir yra problema.
Viduje ant kojų jai bus pernelyg pavojinga.
Ji tik nori gauti dėmesį. Ir viskas.
Pakrausime ją į sunkvežimį ir važiuosim toliau. Nagi.
Kaip tai pakrausime ir važiuosime toliau?
Senjora Šarlotė niekur nevažiuos.
Pakrausime ją į sunkvežimį ir vaikeliui bus nekas.
Nejau tau tai nė motais,
Vienišasis Jungtinių Amerikos Valstijų Reindžeri?
Štai ką pasakysiu. Už tai aš nebūsiu atsakingas.
Kas nutiko? Ar tu nesupranti lietuviškai?
Jis sakė, kad negalima jos dabar pakrauti, nes ji tuoj tuoj gimdys.
Ar nesupranti, kad mes galime netekti 400 tūkst. dolerių?
Tai paskutinė mūsų galimybė. 400 tūkst. dolerių!
Aš suprantu ir man irgi reikia tų 400 tūkst.
Tačiau dėl pinigų aš tikrai nežudysiu dramblio.
Bo, juk esmė ne piniguose, tiesa?
Tu tiesiog norėjai tai padaryti, kad susigrąžinti savo šlovę.
Tapti senuoju Banditu, važinėti aplink ir girdėti, kaip tave vadina herojumi.
Aš tave žinau. Tu nenori pakenkti drambliui.
Aš nenoriu pakenkti drambliui. Tai tiesa.
Galbūt tai mano paskutinė galimybė tapti kažkuo?
Bo, visi yra tokie, kokie yra.
Taip.
Mes čia pagalvojome...
Galbūt mes persidirbome, ką?
Važiuojam į miestą, pasėdėtume su merginomis, išgertume.
- Ar tai jūsų dramblys? - Taip. O kas jis?
Ar tu čia gyveni, berniuk?
Taip. Už gatvės.
- Kuo tu vardu? - Aš esu Entonis T. Taunsas.
Aš Banditas Darvilas.
- Ar girdėjai apie mane? - Ne.
Na, aš įžymybė.
- Ar jūs turtingas? - Galbūt būsiu.
Kiek norėsi už tai, kad prižiūrėti jį?
Nepatikėsit, tačiau aš labai užimtas.
- Tikrai? - Tačiau mane galima įtikinti.
Sakykit, kiek sveria šis dramblys?
Apie keturias su puse tonos.
Ar galėtumėt sumokėti po dolerį už kiekvieną kilogramą?
Mielas berniukas, ar ne?
- Kokia muzika populiari mieste? - Ritmas ir bliuzas.
Ritmas ir bliuzas? Oho.
- O kaip tau kantri? - Kantri mėšlas.
Jis nemėgsta kantri. Ar mieste kas nors groja kantri?
Taip, kažkoks Donas Viljamsas.
Donas Viljamsas mano antras mėgstamiausias atlikėjas.
Mes eisime į miestą, paklausysime Dono Viljamso. O tu prižiūrėk dramblį.
Jei kas nors nutiks drambliui...
Suprantu. Jūs mane sumaitinsite jam.
Tėti, aš nemanau, kad Banditas toks jau blogas.
Tiesiog jis susidėjo su bloga kompanija.
Bloga kompanija?
Leisk kai ką pasakyti tau, Jaunėli.
Kai atlieki viešnamio reidą, areštuoji net ir pianistą.
Ačiū. Draugužiai, norėčiau pasakyti,
kad šiąnakt pas mus atvyko įžymybė.
Kai kurie jo nemėgsta,
tačiau visi kiti, mes, jį mėgstame.
Pasveikinkite didžiausią pasipūtėlį pasaulyje, Banditą.
Manau, kad suprantu, kaip tu jautiesi, Bandite.
Tad kitą dainą skiriu jums abiems.
Būk mano meile, būk mano draugu,
Padėk man augti, padėk man kilti.
Suprask tu mane,
kad viskas, ką darau,
darau dėl tavęs...
- Ką darai? - Rašau tau nedidelį eilėraštuką.
- Ar galiu pažiūrėti? - Parodysiu vėliau.
Gerai.
Aukštai ant kalvos, stoviu vienas
pasakysiu pasauliui, ką padariau.
Pakeliu savo ranką, prisiekiu:
Mano meilė tikra...
Daktaras pasakė, kad Šarlotei sunku laikytis ant savo kojų.
Tad aš sugalvojau tinklą, kuris laikys ją,
tad galėsime važiuoti į Dalasą.
Puiku.
Tad būk mano meile, mano draugu...
Padėk man augti, padėk man kilti.
- Kur susiruošei? - Į Niujorką.
- Kodėl? - Nes ten nebus tavęs.
Kas su tavimi pasidarė?
Tu susimušei su draugu, rėki ant vargšo daktaro,
su manimi žaidei, o tada paaiškėja, kad tu bandai užbaigti šį darbą.
Aš nebandau. Aš sugalvojau, kaip jį užbaigti.
- ir aš jį užbaigsiu! - Man jau gana!
Man jau nusibodo! Tu priklausomas. Tu šlovės įkaitas.
Tave reiktų uždaryti į ligoninę ir maitinti People ir National Enquirer žurnalais.
O jei būsi geras berniukas - duos ir Tonight Show.
Kas nutiko?
O jei nebūtum toks kvailas, tave pakviestų į pokalbių laidą.
Kas tau pasidarė?
Žinai ką?
Kai pirmą kartą sutikau tave, tu patikai pats sau.
Man irgi tu patikai.
Tau viskas sekėsi.
- Kas? Puikuotis? - Taip. Tu puikavaisi, tampi vis įžymesnis.
Tu pradėjai daryti tai, kas tau neįkandama, kol visai nusiritai.
Ir dabar nemanau, kad tu patinki sau.
Taip, nepatinku. Ir man dėl to nelinksma.
Man irgi.
Tikiuosi, kad kada nors tu patiksi pats sau.
Iki.
Šarlote,
aš nelinkiu tau blogo.
Nenoriu, kad pradėtum gerti. Tai negerai.
Aš silpnas. Aš pripažįstu tai.
Aš silpnas žmogus. Man reikia kitų pagalbos.
Neatsuk man nugaros.
Man reikia tavęs.
Man reikia, kad kas nors manimi rūpintųsi.
Ne taip smarkiai.
Štai ką aš sugalvojau. Ar manai, kad tai gera mintis?
Tau dabar patogu. Kojos neskaudės.
- Ką pasakysit, vyručiai? - Bo, tu girtas.
- Ar mums pavyks, daktare? - Taip, Vienišasis Reindžeri, mums pavyks.
- Puiki mintis. - Ačiū.
- Gerai, važiuojam. - Nagi. Padėsiu nulipti.
Gerai.
- O kaipgi butelis, Bo? - O kas?
Tėti, laukiu nesulaukiu susitikti su dėde Geilordu ir Redžiu.
Bandite, nenorėčiau gadinti tau nuotaikos minėdamas tą vardą,
tačiau ar pastebėjai, kad jau seniai nematėme Biufordo?
Aš jo nepasiilgau.
Šaunuolis.
Kur jie, po velnių? Jie jau turėtų būti čia.
Sveikas, Biufordai, tu senas cukrinuk.
Ar tai tu, Geilordai?
Lažinamės iš tavo bambos, kad tai aš.
- Ar tavo vyrukai su tavimi? - Žinoma.
Puiku. O kur Redžis?
Manau, kad aš jį jau girdžiu.
Seržantas Redžinaldas Van Džastisas jūsų paslaugoms.
Argi ne miela? Ar tavo vyručiai su tavimi?
Jie savo vietose ir laukia.
Žinot ką?
Mes ir vėl kartu po 20 metų.
- Kodėl nenusifotografavus? - Puiki mintis.
Jaunėli, paimk fotoaparatą iš mašinos.
Eime, PT.
Ar visi pasiruošę?
- Sakyk sūris, Ramona. - Fotografuok.
Štai ir viskas.
Gerai, vyručiai. Į mašinas ir lekiam!
Jei važiuosime visą naktį, Dalasą pasieksime ryte.
Pagaliau mes Teksase.
Bandite, už manęs važiuoja pats žinai kas.
Klausyk, Bandite, pasuk pirmame posūkyje į kairę,
ir tada tau ant užpakalio užaugs žolė, o aš ją nupjausiu.
Biufordai, man mašinoje pasmirdo.
Ar tu kalbi lūpomis, ar dar kažkuo?
Štai posūkis į kairę, Bandite. Ar priimsi iššūkį, ar ne?
Žinoma, storuli.
Besmegeni, važiuok toliau.
Biufordas mano, kad jis ten mane pričiups, tačiau jam nieko neišeis.
Mes abu įvažiuojam į šią dykumą, tačiau iš jos išvažiuos tik vienas iš mūsų.
Ar girdėjai, Biufordai?
Ar tu pasiruošęs, Geilordai?
Mes pasiruošę mūšiui.
Ar tu pasiruošęs, Redži?
Mes pasiruošę mūšiui.
O tu ar pasiruošęs, Bandite?
Aš gimiau pasiruošęs, storašikni.
Žvilgtelk į dešinę.
O dabar žvilgtelk į kairę.
Dabar žvilgtelk atgal.
Aš sutraiškysiu tavo riešutėlius.
Laikas gelbėti savo riešutėlius.
Važiuojam.
Besmegeni, aš turiu rimtų bėdų!
Ir šįkart aš nejuokauju.
Visi šalies šerifai suvažiavo čia.
Jų čia galbūt šimtas. Aš vienas nesusitvarkysiu.
Gerai manęs paklausyk. Važiuok toliau.
Laikykis. Būsiu po minutėlės.
Daryk, ką sakau. Pristatyk siuntinį.
Aš pasivysiu tave.
Tu sakai - tu žinai.
Tačiau jei kas nutiks, Besmegenis bus netoliese.
Nagi, Trigeri! Neapvilk manęs.
Biufordai, tikiuosi, kad tu ir tavo vyručiai apsidraudę,
nes tuoj po visą dykumą pasklis detalės.
Dėl to nesijaudink. Mano užpakalį dengia iš visų pusių.
Net ir King Kongo rankų neužteks uždengti tavo užpakalį.
Besmegeni, tu kvaily! Juk sakiau, kad nešdintumeisi iš čia.
Ne. Jei mes darome darbą kartu,
darome jį kartu. Baigiau.
Man nerūpi tavo kaulėta šmėkla. Kaip ten Šarlotė?
Dėl jos nesijaudink. Su ja viskas gerai.
Sakyk, kiek matai vilkikų?
Matau vieną, nors ir gėriau.
Vyručiai! Važiuojam!
Turbūt aš prisigėriau iki komos būsenos,
nes aš matau daugybę vilkikų.
- Tėti, kas tai? - Prakeikimas!
Sveiki atvykę į didžiausią pasaulyje bailių žaidimą.
Velnias.
Laikykitės, vyručiai! Armija jau arti!
Čia Plūgo vaikis. Tuoj kai ką nustumsiu.
Atleiskite, pone. Jūsų užpakalis dega.
Tad grįžkite į Kanadą ir atsisėskite ant sniego.
Neblogai vairuojat, farai.
Taip, tačiau pažiūrėkit atgal.
Seminoulai, ar girdi mane? - Girdžiu.
Mestelk tą vyrutį į šiukšlyną.
Tą aš ir ruošiausi padaryti, Bandite.
- Roadraneri, ar tu alkanas? - O kas?
Važiuok arčiau. Padarysime sumuštinį iš faro.
Nuostabu!
Mes per seni tokiems žaidimams.
Ką dabar darysime su jais?
Priparkuokime juos!
Trys iš keturių - neblogai. Kur juos veši?
- Į autolaužyną. - Puiki mintis.
Jaunėli, regis, kad viskas krypsta ne mūsų naudai.
Aš pradedu nerimauti.
Fredai, tai aš skiriu tau.
Atsargiai, Jaunėli!
- Ar tu sveikas, Jaunėli? - Taip.
Kurgi tu nebūsi sveikas.
Puiku! Pirmyn, vyručiai, pirmyn!
Kaip tau tai, kalakuto išmata?
Besmegeni, aš seniai taip nesilinksminau, tačiau laikas dingti.
Parodyk man kelią iš čia.
Gerai. Supratau. Važiuok paskui mane.
Aš žinau, kur išvažiavimas.
Tik pažiūrėk į tą mašinų krūvą, tėti.
Atrodo taip, lyg jie būtų susprogdinę automobilių stovėjimo aikštelę.
Jis net nežino, kur jis važiuoja. Ten juk aklavietė.
Tėti, žiūrėk - Geilordas ir Redžis važiuoja už mūsų.
Dabar aš jį pričiupsiu.
Regis, kad iš abiejų pusių skardis, o prieš mane kalnas.
Primink man - kur tas išvažiavimas?
Vyručiai, Banditas nerimauja.
Jis nori iš čia išvažiuoti. Ar jūs pasiruošę?
Fredai, nežiūrėk.
Jis čia ne vienintelis drąsuolis.
Puikiai padirbėjot su tuo tiltu.
Buvo nuostabu. Ačiū jums.
Sėkmės tau ir Banditui.
Pasakyk supratau, Fredai.
Bandite, tu nepabėgsi nuo manęs.
Aš vis dar tave greitai vejuosi.
Supratau, Biufrodai. Tačiau nemanau, kad tu vejiesi greitai.
Duok man nosinaitę.
- Ką? - Duok savo nosinaitę.
- Kas ten buvo? - Kažkokia musė išsitėškė.
Tėti, atsargiai!
- Tėti? - Užsičiaupk, Jaunėli. Aš galvoju.
Apie ką galvoji?
Apie išėjimą į pensiją.
Besmegeni, kaip tavo pacientė?
Jai bloga. Daktaras sako, kad jai prasidėjo sąrėmiai.
Bo, aš ne prašau, o maldauju. Štai kur galėtume sustoti.
- Gerai. - Šaunuolis.
Lion Country Safari rezervatas. Įvažiavimas.
Tai vienas iš tų rezervato mulkių. Sumokėk jam, kad nesikištų.
Prašau, atnešk mano krepšį. Paskubėk!
Atnešk mano krepšį.
Kas čia, po velniais, vyksta?
- Greitai ji gimdys. - Tai rezervatas.
Kur dar galima būtų rasti geresnę vietą gimdyti dramblei nei rezervate?
- Pasiimk savo dramblį... - 100.
- Ir savo draugus... - 200.
- Ir nešdinkis iš... - 300.
- 400. - Gerai.
Tiesa. Geresnės vietos nei rezervatas drambliuko gimimui turbūt nėra.
Mulkis.
Snaigiau, Bandite!
Kelkis, kaubojau! Kelkis, Vienišasis Reindžeri.
Tai berniukas! Iš pradžių pamačiau straublį.
Puiku. Mes turime šešias valandas.
Gana jau tų Bembio nesąmonių. Pakraukim ją į sunkvežimį ir važiuojam.
Ne, Vienišasis Reindžeri, taip negalima.
Bambino labai delikato. Jos negalima atskirti nuo mamos.
Gerai. Mes pasiimsime ir mamą, ir vaiką.
Pakrausime juos abu ir važiuosime į Dalasą.
Po to, kai ji pagimdė 100 kg drambliuką,
jos negalima judinti, nes...
- Ji stipri kaip bulius. - Ji stipri. Taip.
Tačiau ne dabar. Reikia palaukti.
Bo, suprantu, kaip tau reikia tų pinigų.
Ir kam dabar nereikia pinigų?
Tačiau tik ne tokia kaina. Tai negerai.
Gana pamokslauti, šventasis Tėve. Mes išvažiuojame.
Ne, aš nevažiuosiu.
Tu irgi nevažiuosi.
Užčiaupk savo dvokiančią kakarinę.
Daktare, tikriausiai tai padariau iš didelės meilės.
Tikriausiai, kad ne.
Dėl to aš galiu tau nuraut galvą.
Taip, aš to ir laukiu.
Kas su jumis pasidarė, idiotai? Elgiatės lyg ji būtų žmogus.
Atleisk.
Dabar aš sau patinku, Kere.
Supratau, kad yra kažkas svarbesnio nei aš.
Svarbesnio nei mes.
Aš nenuvežiau Šarlotės į Dalasą.
- Nenuvežei? - Ne.
- O kaipgi Didysis Enosas? - Nusispjaut į jį.
- O kaipgi pinigai? - Aš juos išleidau.
Mes vis dar galime juos užsidirbti.
- Mes? - Suteik man progą.
- Ar turi daugiau nei 1 dolerį? - Taip.
- Grynais? - Taip.
To užteks.
Žinai? Mes turėsime problemą.
Šarlotė labai pavydės.
Noriu tau kai ką parodyti.
Šarlotė pagimdė! Koks tu geras žmogus!
Šarlote! Pažiūrėk, ką tu padarei!
Sveiki, vyručiai!
Pažiūrėk, koks mažylis. Šarlote, tu šaunuolė.
Šarlote, ar tu ne prieš, jei aš pavėžėsiu Varlytę?
Matai? Nepavydi. Tai geriau už visus patvirtinimus.
Bo, tai ką darysime dabar?
Manau, kad darysime tai, ką aš darydavau geriausiai - puikuosimės.
Supratau, draugužiai.
- Užsičiaupk ir sėskis. - Gerai.
Tu nuo manęs nepabėgsi, Bandite.
Aš tave vysiuosi nors ir iki pasaulio krašto.
Kalės vaikas!
Manau, kad darysime tai, ką aš darydavau geriausiai - puikuosimės.
Kada pradėsime?
- Kada pradėsime? - Aš turėjau tai pasakyt.
- Tu turėjai pasakyti: Kada tik nori. - Kada tik nori.
- Filmuok toliau. Bus gerai. - Man tai patinka.
Mes eisime į miestą, paklausysime...
Dar kartą. Nesiseka. O tu filmuok toliau.
Jis šaunuolis. Gerai.
Regis, kad tu laiko nešvaistei. Flirtavai ten su visais iš eilės
Aš per greitai priėjau. Dar kartą.
Velnias! Tas kalės vaikas turbūt niekada nesiduos.
Puiku. O ką sakyti toliau?
- 71 scena, antras dublis. - 71 scena, antras dublis, B kamera.
Užsikirto.
Važiuojam.
Pasakykit Gregoriui Pekui, kad jis turi tai padaryt už mane. Aš pamiršau tekstą.
Štai ką aš jums pasakysiu.
Aš nepritarius tol,
kol vienas iš jūsų...
Juk žinai, kad mane vadina legenda.
Aš legenda. Aš įžymybė.
Pakartosiu dar kartą.
Į sunkvežimį!
Pasakysiu dar kartą. Į sunkvežimį!
Šarlote. Lipk į sunkvežimį.
Į namelį.
Vidun, Šarlote!
Paskubėk, nes mes net iki Džordžijos nenuvažiuosim.
Pirmyn.
Puiku. Ne ten eini. Čionai.
- Gerai. Dar kartą. - Ramiai. Pradedam.
Jei būčiau Klintas Ystvudas, tu sakytum: Paimk Klintą.
Daktare, apžiūrėkite ją sunkvežimyje, kol mes važiuosime į Teksasą, gerai?
Jėzau. Aš labai pasiilgau savo žmonos.
Gal nori užvožti jam per... ?
Žinoma. Aš geriausias ginekologas Pompėjoje.
Besmegeni! Aš jau...
Kvailas indas.
Fredai, atsipalaiduok.
Viskas ne taip blogai kaip atrodo.
Junkis, kalės vaike!
Junkis, prakeiktas šunsnuki!
- Ar turi dyzelinio kuro? - Jei turėčiau dar daugiau dyzelio,
aš įstočiau į APEC, OPEC...
Pakartokim dar kartą.
Ar žinai, kad aš buvau geriausias šalys?
Velniai rautų.
Ilgiau nei trys mėnesiai... velnias...
bet mažiau nei trys metai.
Žinoma, vesk ją į sunkvežimį. Vartaliosis...
Koks skirtumas. Kraunam ją į sunkvežimį.
Vartaliosis... velnias.
Žinoma.
Kraunam ją į sunkvežimį. Vartaliosis...
- Velnias. - Dar kartą.
Ši mergytė gimdys drambliuką...
ir jo negalima bus niekur vesti 24 valandas.
- Nufilmuota. - Paklauskime daktaro.
Ar galima vežti Šarlotę, ar ne?
Aš negaliu susilaikyti! Atleiskit.
Gana jau. Liaukis.
Dabar.
Gal paklauskime daktaro?
Ar galima vežti Šarlotę, ar ne?
Ši mergytė gimdys drambliuką...
- Nufilmuota. - Gerai.
Darysime tai, ką aš darydavau geriausiai - puikuosimės.
- Kada pradėsime? - Kada tik nori.
Ar dabar ne per anksti?
Ne.
Bus gerai ir pirmas dublis.
Išvertė ir įgarsino: stasius [TRL-Team] Specialiai Torrent.LT svetainei. Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT